Din episoadele anterioare:
- Îmi iubesc soțul. - Sunt sigur că încă-i pasă de tine.
Vreau să mă simt dorită. Nimeni nu m-a dorit de atât de mult timp...
Vreau să mă întorc la Daniel, să văd dacă e ceva schimbat.
Alo?
Tocmai am văzut un articol grozav despre opera ta la clădirea Stringer din centru.
Primești clienți noi?
Am scris algoritmul. Programul determină ce-ți trebuie pentru a fi fericit.
- Nu-mi place ideea de a lucra împreună. - Categoric ai nevoie de bani.
Eu am scos doar vreo zecime din asta când am încercat să cânt afară.
Știi ce înseamnă asta? Că ne e mai bine în echipă.
Crezi că ar trebui să mergem la un motel?
Tată!
Iubito, vrei să pregătesc ceva de dejun?
- Tu ești fotograful... - Da... Tu ești soțul.
Dnă Harper.
Mulțumesc că ați venit.
Mulțumesc că m-ai primit.
Biroul meu e pe aici.
Poftiți, vă rog.
Și luați un loc.
- Vă pot oferi de băut? - Whisky, dacă ai.
Păi... arătați grozav.
Uitați... nu trebuie să fie stânjenitor.
Dar este stânjenitor.
Păi să încep prin a spune că nu vreau să vorbesc despre viața mea personală.
Îmi dau seama că ați descoperit că nu sunt cel care spuneam că sunt.
De-aia am cerut să ne vedem aici, la vedere - poți avea încredere în mine.
- Știu asta. - Ba nu știi...
Ăsta-i exact unul din motivele pentru care îmi placi.
Îmi place.
Ce-i cu graba asta?
A aflat soțul meu.
Eu i-am spus; începea să mă macine.
Credeam că pot păstra secretul în mine, că se va stinge cu timpul, dar...
Nostim: cu cât simțeam că mă depărtam, cu atât mai mult voia el să se apropie.
Mă simțeam așa vinovată...
A fost o greșeală să-i spun adevărul.
- Nu a primit asta prea bine. - Nu.
Păi... uitați: înțeleg deplin asta...
Dar odată ce se liniștește, veți avea șansa de a rezolva lucrurile împreună.
- Chiar să vă întăriți mariajul. - De ce ai crede asta?
Mi-ați spus că încă îl iubiți. Asta nu s-a schimbat, nu-i așa?
L-a cam apucat.
- Cum adică "l-a apucat"? - S-a mutat din casă.
Și a început să spună lucruri cam înfricoșătoare.
Vrea să-ți facă rău.
E canalizare greșită, știu...
Și i-am spus că nu ar schimba nimic, dar...
- Știe cine sunt? - Nu, Doamne-ferește; nu i-aș spune.
Dar are numărul de telefon, primul număr.
Ar putea să-l localizeze, dacă ar vrea.
Îmi pare așa de rău...
- Nu voiam să te târăsc în circul ăsta. - Nu, nu, nu...
Mi-am zis doar că trebuia să afli asta.
~ Nu obțin nicio... ~
~ Satisfacție... ~
~ Și încerc, și-ncerc... ~
~ Și încerc... Și încerc... ~
~ Nu obțin nicio...~
Satisfacție 01x08 - Prin asigurare
Traducerea: Reef
Tu chiar știi cum să mulțumești o femeie, nu-i așa?
Să mă întind acum?
Te rog... Ce zici?
Sexy, sofisticat, scump.
Toate lucrurile pe care le ador.
De cum am văzut-o, mi-am zis:
"Asta-i făcută clar pentru o femeie care-și cunoaște simțul stilului".
Și nu prea multe locuințe ar putea-o cuprinde.
Nicio grijă, scumpo: nu vei locui mereu cu o adolescentă.
Dar cu soțul cum rămâne? El n-ar înțelege piesa asta.
Dacă aș duce chestia asta acasă, ar încerca să o împuște,
iar după ce ar vedea cât a costat, m-ar împușca pe mine.
Știu că-ți vine greu să-ți imaginezi, Grace,
dar poate nu vei locui nici cu același bărbat mereu.
Viața-i plină de surprize.
- O mimoză? - N-ar trebui.
Doamne, e obositor, pe bune - să te văd tot fiind fată cuminte.
- Ai dreptul și tu să-ți dai drumul. - Îmi dau drumul.
Doar ai văzut ce poză am făcut.
Ce-a zis soțul tău când a văzut-o? Sunt curioasă.
Când a văzut-o...?
A fost... șocat la început, cred, dar...
- Ce...? - După aceea l-a incitat de numa'.
- Chiar așa...? - Da.
Când ești căsătorit 18 ani, îmi închipui că lucrurile încep să treneze, uneori.
Totuși, mă bucur să aud.
Da, e mai greu să ieși din rutină, după ce ești cu cineva atât de mult.
Te-ai gândit vreodată să ieși din rutină fără el?
Suntem doar noi, fetele, scumpo. Mie îmi poți spune.
Păi...
Doamne - crezi că aș putea face poze prin casă?
Tu schimbi subiectul acuma?
Nu, doar... Sunt așa mândră de ce facem aici, și...
Încep să-mi fac un portofoliu,
poze cu lucrările mele sunt esențiale pentru angajamente viitoare.
Ar trebui să te concentrezi pe a termina mai întâi angajamentele pe care le ai.
Trebuie să răspund.
Soji, dragă, ai primit numerele pe care ți le-am trimis?
- Dumnezeule... E senzațional! - Dar nici n-ai citit ce scrie.
După partea în care zice de promovarea single-ului nostru, ce mai contează?
Mai întâi, ar trebui să-l reînregistrăm. Apoi, când o facem...
Cântecul e al lui, 100%.
Bun, deci cine ziceai că-i ăsta? Ziceai că-i mare sculă, da?
Bernard.
A înființat o casă de discuri pe nume Total Noise.
Lucrează cu tinere talente.
Îți dai seama că l-am tras pe laptopul tău și i l-am trimis de-o săptămână
și deja l-a ales; adică... mare lucru.
Uite: tu ai scris cântecul. Încerc să-ți port de grijă.
Nu trebuie să-mi porți de grijă; vreau să mă sprijini.
Uite: m-am prins; tu ai mult mai multă experiență cu asta,
deci dacă chiar crezi că n-ar trebui să o facem, atunci...
Mă-ncred în tine. Să zicem, dar...
Hai să ne vedem cu el mai întâi, știm de-o treabă.
Dacă pare de bine, mergem mai departe.
Bun?
Bun.
Intră; am zece minute.
Ce să zic... Te-nsori mai târziu.
Dacă prin însurătoare te referi la a face pe iubitul
unei super-înflăcărate și prost plătite asistente
de la dineul guvernatorului, atunci zici bine.
Dar nu pricep: de ce ar fi problema mea acum?
Dacă a aflat bărba-su, vine după tine, nu după mine.
Mallory n-a stabilit o întâlnire cu Neil. Mallory a stabilit întâlnirea cu Simon.
Pe numărul tău a sunat, ai uitat?
Păi fac asta de mult timp; știu să-mi acopăr urmele și să mă feresc.
Da, dar nu știi cum e să fii soțul cel furios în scenariul ăsta.
- Tu n-ai fost o problemă prea mare. - A, da? Cum stai cu controlul fiscului?
Știi, cred că-ți proiectezi propriile rahaturi, Neil.
95% din tipii în situația asta nu vor face absolut nimic.
Și ceilalți cinci la sută?
Normal că nu înțelegi.
Tu habar n-ai ce-nseamnă să ții la cineva atât de mult, cum te sfâșie asta.
Tu ai doar cliente.
Știu ce-nseamnă să ții profund la cineva, da?
Nu trebuie să fii însurat ca să înțelegi asta.
Ia să te întreb ceva.
Cum te simți tu acum...
Să fii "celălalt bărbat", să știi că ai aruncat o grenadă în căsnicia altora?
- Eu n-am intenționat să fie așa. - Atunci nu ești atât de diferit de mine.
- Ba sunt total diferit de tine. - Da? În ce fel?
- Fiindcă mie chiar îmi pasă. - Mai puțin când vine vorba de soția ta.
Dacă-ți pasă așa mult de ea, ei de ce nu-i spui adevărul?
Tu chiar încerci să-mi ții lecții de morală acum?
Dar tu încerci să-mi ții mie una?
Dacă ai nevoie de scuze trăsnite să înșeli pe cineva, n-ai decât.
Să faci sex cu aceeași persoană vreme de 20 de ani...
N-am întâlnit nici bărbat nici femeie care să creadă că-i logic.
Dar eu zic așa: dacă tot o faci, măcar fii sincer în privința asta.
Altfel, care mai e sensul căsniciei?
- Cât mai stai? - Mai durează un minut.
Bun; vezi să-ncui.
Daniel Harper, scriitor - "Originile războiului"
Uite: soții ce devin violenți nu-s doar vorbe-n vânt, da? Chiar se întâmplă.
Grace... Fiică-ta...
Aveai dreptate: situația ta e diferită de a mea.
Ce s-a ales de 95% sigur ăla al tău?
Doar nu-s statistician.
Deci zici că ar trebui să-mi fac griji.
Dacă nu ești dispus să pierzi miza, șansele-s egale cu zero.
Ceea ce ridică întrebarea...
De ce să mai și joci, Neil?
De ce mai joci, de fapt?
Grace? Ești acasă?
Faci pachețel pentru școlărița ta? Ce mămicuță ca lumea...
- Bună dimineața. - 'Neața.
Mai faci o tură?
- Parcă ai renunțat la cofeină. - Îmi place să-i spun "un experiment".
Trebuie să împrumut ceva haine.
Serios?
- Ție nu-ți plac hainele mele. - Ți s-a mai îmbunătățit gustul.
- Sunt tare impresionată. - Îs chestii de mers la lucru.
În fine; ai trecut de faza "mamă ponosită" și cumperi chestii mișto ca asta?
Pe aia n-o poți împrumuta. Da-i faină totuși, nu?
- Ce i-ar plăcea lui Dylan... - Cum vă merge?
Am avut "discuția". Suntem pe felie acum.
Și, cum știi, ăsta-mi era semnalul s-o șterg, dar de data asta, cu Dylan...
Simt fluturașii... Grace, cred că el e alesul.
Doar nu zici "alesul" în genul... Vă știți de două săptămâni, Steph.
Nu "alesul" cu care mă mărit, "alesul" cu care aș sta mai mult de trei luni.
Și apoi vedem mai departe - nu-s nesăbuită.
Vrea să mă scoată de ziua mea. Sperăm să veniți, tu și Neil.
Ca o dublă-întâlnire?
- Gen... noi patru? - Da, aia-nseamnă dublă-întâlnire.
Știu că-i un pas mare pentru mine. N-am mai adus un bărbat în... asta.
Dar cred că-i vremea să-mi asum riscul. Nu pot fi nebună, sexy și solo veșnic, nu?
Ai pantofi care merg cu asta?
Uite: poți împrumuta rochia și pantofii, dacă-ți pot împrumuta eu iubitul.
43% din participanții la grupul de studiu
au zis că "Te-am fericit" e prea băgăcios și amenință viața privată.
Ce amenințare? Cine s-a simțit amenințat?
Nu mai face studii de piață în Lacrosse, Wisconsin,
unde se mănâncă șuncă pe băț trasă-n ciocolată.
Opinia publică contează, chiar și a țărănoilor.
Wisconsinul e mare... Neil, vrei te rog să intervii?
Neil...
Neil. Ține-mi și tu partea.
Uitați: asta nu mai e doar teorie de-acum. E ceva tangibil, ce se poate experimenta.
Găsește un mod de a o face vizibilă - sau vezi tu să nu fie ea nevoită.
Ambii aveți dreptate; dar tu ești omul meu și vreau s-o asculți - de-aia o plătim.
Candice, contramandează-mi prânzul.
Bun, mai reluăm de câteva ori, acum o mică pauză, da?
Bun.
Bernard.
Iacătă-i, iacătă-i... Vreau să vă mulțumesc că ați venit.
Da? Pe bune. Uite ce cuplu drăguț faceți.
Îmi place. Tare!
- Auzi, au... - Semnat? Nu, nu încă.
- Nu? - Voiam să ne vedem mai întâi.
Și am văzut pe site-ul tău... Că-ți place să cam cultivi...
Bun. Uitați cum zic: trebuie să facem hârțogăria imediat, da?
Acuma: am reascultat mostra...
Și sună beton. Chiar sună.
Beton-beton, dar îi trebuie ceva prelucrări, evident.
Și voiam să mai adaug și eu niște chestii.
Da, chiar mă gândeam că ar putea fi unele părți ce ar putea...
Da, da... Tu ești chitaristul? Da? Coristul de pe piesă?
- Da, încerc să țin pasul cu ea... - Da, da.
Vrei să faci un tur rapid al studioului cu mine?
- Da, sigur. - Da? Foarte bine.
Știi ce? Cât fata mea-i acolo - cântăreața din cabină,
poți sta puțin aici, cât îi arăt lui Mateo ce și cum?
Uite: nu vreau să mi se intimideze fata, sau ceva, da?
- Da, bine. - Așa, așa.
Așa: dă-i ceva de băut.
Jaden are mai degrabă vocea pe care o vreau.
Mi-a plăcut cântecul tău.
N-ai spus de asta la telefon.
Uite: nu zic că n-ar fi bună la ceva, dar nu pentru mine.
Ținem apa la temperatura camerei, sper că nu-i...
- Îmi pare rău, dar... - Hei!
Sunt bună pentru oricine - și am auzit-o cântând.
Fără acord automat, precis sună ca o mâță-n malaxor.
Stai, stai așa... Las-o să se ducă.
Ascultă-mă puțin, da? Ascultă-mă.
Vei avea o singură șansă. Nu vrei s-o ratezi.
Nu-i aici, iubire.
Nu tu, stai așa.
Am trecut doar să-mi iau plicul pentru aseară.
Lucra ceva pe lângă piscină; probabil e prin foi pe-acolo.
Douășcinci de oameni? Da, sigur! Vedem noi să se distreze.
Da, sună grozav.
Bun. Abia aștept să ne mai auzim, desigur.
Bun, mă bucur că am vorbit, pa.
Nu cred că ăsta-i al meu.
Aia-i factura de la designer pentru șezlong.
Chiar îmi place.
Da, costă mai mult ca mașina mea, dacă-ți vine să crezi.
Să mă uit înăuntru; revin imediat.
Grace Truman...
Păi am o poartă la intrare, gard viu în spate.
Greu de văzut ceva înăuntru din stradă.
Nu cu văzutul din stradă trebuie să-ți faci griji.
- Nu? - Nu. Știi de ce?
Drone.
- Drone... - Îs unii care le trimit acum prin vecini.
Spionează prin case ca un colibri prin lalele.
Camera de pe dronă înregistrează ce-i înăuntru.
- Hoții așteaptă să pleci la lucru și... - Ce-i de făcut în privința dronelor?
Ți-am trimis prin e-mail o estimare.
Alarme la fiecare punct de intrare: ferestre, uși,
și sistem complet de camere cu circuit închis.
Cu tot cu aplicație, nu? O descarc și văd tot prin casă pe telefon?
Chiar controlezi camerele.
Bun, și... e suficient?
Mai e un articol care nu-i în meniu, dar pe care-l recomand, dacă nu-l ai deja.
Uite.
E amicul meu. Zi-i de mine și-ți face o reducere frumușică.
Nu-i protecție mai bună ca aia, dacă mă-ntrebi pe mine.
Mai ales dacă ai o familie.
Grace...
Mă-ntorc în câteva ore.
Bun. Trebuie să apară camionul cu ce-am luat, apoi plec și eu.
Deja-i ora de cocteiluri?
Scuze, ușa din față era deschisă și-mi place să ajung mai devreme, ții minte?
Da, țin minte.
N-ai văzut pe nimeni plecând atunci când ai intrat, nu?
Nu.
Locul ăsta-i nemaipomenit. Parcă-s în Italia.
- Italia? Serios? Unde în Italia? - Peste tot pe-acolo.
Mă bucur că ai sunat.
Da, păi ești așa apropiat de sora mea. Mi-am zis: de ce să nu profit?
Mă bucur că profiți de mine. Arată-mi de unde începem.
Vrei detalii sau cât de larg se poate?
Va fi "înainte și după", deci cum crezi că-i mai bine.
Bun. Deci deseară ar trebui să fie fain, nu?
Da, cina... Știi cumva unde mergem?
- Nu ți-a spus? - Nu.
Păi se servesc cine acolo, dar nu-i tocmai un restaurant.
E mai degrabă... Știi tu...
- Fete în nu prea multe haine. - Gen club striptease?
Nu, nu tocmai... Mai degrabă teatru burlesc.
Nu pot crede că nu ți-a spus - a fost ideea ei.
Nu mi-a spus. Dar sună a distracție.
Cred că va fi. Dar dacă-i exagerat, putem...
Nu, am mai fost prin cluburi de-alea.
De fapt, nu. Am fost odată la un club de striptease, în facultate.
Am primit un "dans în poală".
- Ai primit un dans în poală? - Da... Și mi-a plăcut.
M-a făcut să mă simt puternică atunci când...
Tipa era foarte sexy...
Nu știu de ce-ți spun asta. Nici soțul meu nu știe.
De ce nu?
Nu știu. Pur și simplu nu i-am spus.
Vrei să-ncepi de aici cât pregătesc eu sufrageria?
Da, sigur.
Dar nu te-am trădat!
E un buton roșu și cuvântul "Ascultă" scris chiar pe el.
Deci ai auzit tot.
Destul cât să-mi formez o idee despre cum vreau că-mi continui cariera.
Mateo!
Doamne, fiecare celulă din corpul meu strigă: "Proasto!"
"Îți lipsește ce trebuie. Ai nevoie de el".
Fiecare celulă.
De când mă știu, muzica a fost singura parte din mine cu adevărat a mea.
Așa că mi-am câștigat dreptul de a fi egoistă în privința ei.
Doar până la un punct din mine sunt dispusă să dau altor oameni.
Deci.... gata?
Eu nu vreau asta.
- Tu asta vrei? - Normal că nu!
Dar ce crezi că va urma? Nu vreau să mă urăști dacă semnez.
Păi asta-i problema mea. Nu a ta.
Putem fi ca June Carter și Johnny Cash...
Cariere solo, doar colaborări speciale.
Filmul ăla a fost deprimant.
Voi fi bine.
Categoric ar trebui să profiți de șansa asta. De fapt, îți cer s-o faci.
Așa că... dă-mi de știre cum iese și trimite-mi cântecul.
Ești sigură?
Da, de câte ori vrei s-o spun?
Ar trebui să pleci până nu vine tata.
Bombardarea Dresdei a fost de fapt o serie de patru raiduri
ce au avut loc pe o perioadă de trei zile la jumătatea lui februarie 1945.
Păi, programa s-a schimbat, deci... actualizați-vă vă rog bibliografia.
Bun; să încheiem azi mai devreme.
Daniel, numele meu e Neil.
Voiam să discutăm o chestiune personală.
- Cum ai spus că te cheamă? - A venit soția ta și mi-a spus ceva.
De fapt, a venit să mă avertizeze în privința ta.
Eu sunt bărbatul cu care s-a culcat soția ta.
- E vreun fel de glumă? - Nu, nu una amuzantă.
De fapt, știu exact cât de neamuzantă este de vreme ce am fost în situația ta.
Și soția mea s-a culcat cu o escortă masculină.
Când am aflat, voiam să-l omor.
Mi-am zis: "Imposibil să trec peste asta".
Întreaga mea lume s-a întors cu susu-n jos.
Iar apoi s-a petrecut cel mai neașteptat lucru.
Nu spun că s-a cuvenit, nu spun că a fost greșit,
dar mi-a deschis ochii.
Tu chiar te-ai culcat cu nevastă-mea.
Am familie.
Când am auzit că ești destul de furios ca să vii după mine,
chiar m-am gândit să cumpăr o armă.
Și atunci mi-am dat seama că asta-i nebunie.
Nu trebuie să fie așa.
Mallory te iubește foarte mult.
Nu, chiar ea mi-a spus. Cu tine vrea să-și petreacă restul vieții.
- Asta ți-a spus? - Da, știu. Sună aiurea, dar chiar vrea.
Stai, încerc doar să dis...
Ai uitat ceva?
Mulțumesc.
- Pot intra? - Ce vrei?
O explicație, pentru început. Nu-mi răspunzi la telefoane...
Da... Intră, te rog.
A zis Rosalie că ai trecut, ai plecat fără să-ți iei plicul.
Nu ți-ai luat nici la revedere.
Din câte țin minte, lucrurile au mers foarte bine ultima dată când ne-am văzut.
Lucrează Grace Truman pentru tine?
Practic.
- De cât timp? - De două săptămâni.
E o adevărată plăcere să colaborez cu ea.
Cum ai aflat?
Știam că nu pot avea încredere în tine.
Chiar așa...?
Și tocmai după ce ți-am adus plata personal.
Îi vezi numele pe lista mea de clienți, întrebi de ea în mod special,
iar două săptămâni mai târziu îți decorează casa?
Ciudat merg lucrurile, nu-i așa? Să-ți spun și cine-mi vede de grădină?
Sunt multe altele pe care nu mi le spui.
De fapt tu ești ăla cu secrete.
Ți-aș mai putea spune și altele despre ea. Încercam să-ți cruț sentimentele.
Ea m-a sunat acum câteva săptămâni, printr-o cunoștință.
Voia să fixăm o dată. Nu te-a pomenit deloc, scumpule.
Ceea ce înseamnă, presupun, că a trecut mai departe.
Dar tu ești profesionist. Tu înțelegi jocul, nu-i așa?
Odată ce am apucat să o cunosc, a venit cu idei pentru casa mea.
Ea te-a sunat? Asta n-are nicio logică.
Știi ce n-are nicio logică? Să ai sentimente pentru ea.
Din câte înțeleg, ea chiar își iubește soțul.
Știu că-i riscul meseriei, dar, pe bune - tu?
Credeam că tu știi să ții lucrurile la nivel profesional.
N-ai nevoie.
Nu, arăți fantastic: n-aș face-o niciodată.
Mulțumesc.
- Și chiar trebuie să mergem, zici? - Da, încearcă din greu de data asta.
Încearcă să te simți bine.
Știi câte nume ale iubiților ei a trebuit să uit de-a lungul anilor?
- Cred că ăsta va fi o vreme în peisaj. - Serios? Adică și la cină și la desert?
Bun, scumpo: am plecat.
- Ești bine? - Sunt.
Ne poți suna oricând dacă ai nevoie de noi.
- Și fără musafiri. - Știu.
- I-ai zis? - Da. Ne-am înțeles data trecută.
Fără băieți în casă când nu suntem și noi.
Bun. Deci camerele sunt instalate, vedem prin casă de pe telefon.
- Serios? - Da. Setul complet.
Nu-mi place asta.
- Și nu mi-ai zis codul la chestia aia. - E aniversarea noastră.
Și anume...
Nu, nu trebuie să ți-o spun eu; o știi și tu.
Chiar așa...?
Totuși, cum de te-ai hotărât să o iei?
E ceva ce voiam să instalez mai de mult.
Mulțumesc.
- Chiar suntem așa rasați? - Firește că suntem.
La mulți ani.
- Mulțumesc. Ce mă bucur că ați sosit! - Locul ăsta te reprezintă.
La mulți ani! Ce-mi place aici...
Nu că-i meserie aici? Ca-n Parisul anilor '20.
Și seara asta facem noi cinste, de vreme ce v-am folosit casa pe post de hotel.
- Măcar atât putem face. - Nu, e-n regulă: e ziua ei.
Nu, o ofertă foarte generoasă. Mă scuzați! Patru sticle de Dom Perignon, mersi.
Mulțumesc frumos!
- Știi ce? Îți plătesc un dans în poală. - Serios...?
- Stai: fac de-astea aici? - E ziua mea; pot face tot ce vreau.
Este, iubitul meu?
Păi și ziua mea vine curând...
- Eu primesc un dans? - Unul în poală?
Nu, n-aș zice; nu e tocmai stilul meu.
Plictiseală...
Începe!
Vino afară.
- Ești aici...? - Am oprit pe stradă.
Trebuie să fiu în centru peste șapte ore, la studio.
M-am gândit eu.
Simt ca și când au mai rămas doar șapte ore pentru noi doi.
Și-i vina mea...?
Uite...
Mergi acolo și semnează contractul.
Primul tău single de top mi-ar putea plăti studiile la facultate.
Ascultă-mă, da?
Scenariul perfect...
Adică în scenariul perfect...
- Am face asta împreună. Am semna... - Încetează.
Mă bântuie ceva ce mi-ai spus.
Eu simt că tot ce ți-am spus sunt prostii.
Asta nu-i adevărat.
Mi-ai zis că trebuie să fii egoistă în privința muzicii tale.
Aș putea semna mâine.
Ar fi... ar fi destul, știi?
Dar ce penal de tip de 18 ani se mulțumește cu "destul"?
Vreau ca viața mea... Muzica mea...
Vreau să fie grozave.
Tu le faci grozave.
Astea-s de la apartamentul meu.
Când nu dormi, ești aici. Lucrăm.
Nu-mi pasă ce zice nimeni.
Asta înseamnă să fii adult.
Pariez pe tine.
Nu mă dezamăgi.
Îmi place tipul.
- Cred că-s făcuți unul pentru celălalt. - De ce spui asta?
El e artist - genul ei.
Ți-a plăcut localul de astă-seară?
Da, mi-a plăcut.
Ție...?
Da, fetele erau foarte sexy.
- Tu ești mai sexy decât oricare din alea. - Nu trebuie să spui asta...
Bine...
Chiar ești.
Chiar așa?
Futu-i...
Iisuse, tată...!
- Unde ai fost? - Am fost...
Afară! Chestia aia-i o prostie!
N-am să țin minte să fac aia de câte ori vin acasă!
- Cum adică "afară"? - Anika. Ce s-a întâmplat?
- A găsit chichițe în înțelegerea noastră. - Vorbesc eu cu ea.
- Ai trimis deja asta la investitori? - La șase. Știi câți m-au sunat deja?
Opt.
Prinde bine la ceva, la tehnologie. Și face de toate, nu-i doar o aplicație.
A înțelege ce-i face pe oameni fericiți e ceva universal.
Aveai dreptate. Și în cinstea acestui lucru...
Șuncă trasă-n ciocolată. Sunt delicioase.
- Neil, programarea de la 14:00. - Grozav, poftește-o.
Și "cu plăcere".
Vorbim la sfârșitul zilei, stabilim întâlniri, vedem ce vrem.
- Bună treabă! - S-a făcut.
Domnule Truman...
Luați loc.
Deci... ți-am primit mesajul.
- N-o pot face. - Bine.
E-n oraș, putem reprograma.
Nu știu dacă vreau să mai ies la întâlniri deocamdată.
"Nu știi"...? Asta lasă loc interpretărilor.
Îmi dai un indiciu în privința de ce-ului?
- Neil, dacă te pot ajuta... - Am fost ieri contactat de o femeie.
Ai putea spune că a fost "prima mea experiență".
A aflat soțul ei.
Și nu cred că vreau să fiu parte din aia.
Se pare că-i foarte supărat.
E cineva cu care te-ai văzut înainte de a lucra noi doi împreună,
deci înainte de a ști ce faci.
Și înainte de a-ți gestiona eu clientele, tocmai ca așa ceva să nu se întâmple.
- Nu asta-i ideea. - Firește că este.
Eu nu te-aș pune-n veci în situația asta, nu cu clientele cu care lucrez eu.
Dacă ai nevoie de vreun ajutor acum, spune-mi și gata.
Sau lucrurile devin puțin cam prea bune acasă?
De ce oare crezi că-i așa?
Neil, nu spune nu singurului lucru care ți-a făcut de fapt un bine.
Doar nu mergi la terapie maritală și-ți rodezi "comunicarea".
Ai devenit omul ăsta datorită a ceea ce am făcut...
Împreună.
- Nu sunt interesat. - Dar nici nu știi cine-i clienta...
E perfectă pentru tine.
Eu.
Iată pozele cu casa. Îți plac?
Și aseară a fost plăcut. Nicio grijă, secretul tău e-n siguranță la mine.
Piesa aia merge în cabinet. Cum intri, pe stânga. Mulțumesc.
Semnați aici și gata.
Arată aproape bine, mersi.
Vino aici.
Ce...
Ce dracu'...? Ce faci?
Îți spun adevărul.
Ce tot spui? Ce adevăr?
Îți spun adevărul, deoarece cu cât trăiești mai mult cu minciuna asta,
cu atât mai mult te depărtezi de mine și nu vreau asta.
Țin la tine și m-am săturat să ne purtăm de parcă-i doar o tranzacție de afaceri.
- Însemni pentru mine mai mult de atât. - Dumnezeule, ai luat-o razna.
N-am luat-o, sunt sincer cu tine.
- Spre deosebire de soțul tău. - Soțul meu...?
Te minte de tare mult timp, da? Știe totul.
- Ce tot spui? - Ne-am întâlnit.
La una din proprietățile tale, în dormitorul principal. Mai ții minte?
Neil era în casa aia atunci și ne-a văzut împreună.
- Ce? - Știe, știe tot despre noi, da?
Și-mi pare rău.
Grace, uite, dacă vrei să fii cu cineva și nu vrei să fii cu soțul tău,
vreau ca ăla să fiu eu!
Dumnezeule...!
Traducerea: Reef